Enligt amerikansk lag har detaljer om Chariot-programmet ändrats.
Vad fan gör du på ett plan, Cole?
-Vad är det som händer? -Jag vete fan.
-Såg du mig gå ombord? -Nej.
-Hur kom du ombord? -Ingen aning.
-Hur kan du inte veta det? -Det är som du, jag vaknade nyss.
-Jag ser inga flygvärdinnor. -Var är de?
En sak ska du ha klart för dig - jag vet inte mer än du.
Förlåt, jag bara...
Jag satt hemma och såg matchen med min son, sen vaknar jag här.
Och jag skulle precis äta middag. Det är jag säker på.
-Vad gör vi med dem? -Vi väcker dem.
Jag heter Emily. Jag vet inte heller hur jag kom hit.
Jag heter Cole.
Jag vet vem du är. Trevligt, herr minister.
-Vem är du? -Michael Deck, transportminister.
-Vi bör väl väcka alla? -Hur?
Så som folk är vana att bli väckta på flygplan.
Medan jag gör det här, försök prata med piloten.
Mina damer och herrar. Var snälla och vakna.
Var snälla och vakna nu.
Hallå?
Jag heter Emily McConnell och jag vet inte hur jag kom hit.
Om nån vet vad som händer, så vill jag att ni berättar det nu.
Låst och ingen som svarar.
En passagerare sa nu att vi inte har nån kontakt med cockpit.
Var är vi? Är vi i luften?
Det här är fel. Säg vad fan som händer!
-Ta det lugnt, kompis. -Jag bad inte om att få komma hit!
Säg åt piloten att landa nu!
-Vi har försökt kontakta piloten. -Ansträng er mer!
-Snyggt slag. -Tack.
Här. Bind honom med det här. Han gör likadant när han vaknar.
Jag vet en del om flygskräck.
Allas mobiler verkar ha tagits.
-Okej. Är alla här? -Vi borde presentera oss.
-Kan vi inte bara...? -Jag heter Cole.
-Okej. Michael. -Genevieve Duncan.
-Jag heter Belinda. -Aden.
-Jag bor i Houston. Ni då? -Jag med.
Durham, men jag var i Houston i dag.
-Varför? -Jag besökte min syster.
-Vad betyder det? -Ingenting.
Jag bor i Beaumont.
Så ingen vet hur vi kom hit.
-Upplevde alla samma sak? -Vad?
Att vi slocknade och vaknade här.
-Det är som en dröm. -Mer som en mardröm.
Jag slocknade inte. Jag sov redan.
-Det är inte jobbrelaterat. -Hur vet du det?
Jag är lastbilschaffis och har inget på ett plan att göra. Vad gör du?
-IT. -Jag studerar. Antropologi.
Du då?
-Statlig entreprenör. -Vilket betyder...?
Jag jobbar åt staten. Du då?
-Jag är statens transportminister. -Åh fan.
-Jag tyckte att du såg bekant ut. -Jag är bara hemmafru.
-Som grupp har vi ingen mening. -Knäppgöken då?
-Vem är psykfallet på muggen? -Det får vi nog kolla lite senare.
-Vi måste prata med piloten. -Om det finns nån.
-Vilka plan har ingen pilot? -Drönare, obemannade farkoster.
-Såna som vi använt i Mellanöstern. -Detta är en Boeing 727.
De flygs inte längre. Jag avvecklade dem för att de slukade bränsle.
Ni sålde dem till små länder i Afrika för att finansiera kriget i Irak.
-Vad snackar du om? -Stals inte ett av planen?
-Det har inget med nåt att göra. -Stals?
2003 stals en American Airlines-727:a på en flygplats i Angola.
Det försvann från jordens yta. Ingen hittade det.
Nej. FBI och CIA letade i över ett år.
-Vad menar ni? -Är det här det planet?
En 727:a försvann för nio år sen och i kväll vaknar jag på en 727:a.
En utan förstaklass-platser. Har ni sett det?
-Det är skumt. -Kan vi fokusera på det vi vet?
-Vi vet inte ett skit. -Konspirationsteorier hjälper inte.
-Jag vill också veta vad vi gör här! -Det här får oss ingenvart.
Han har rätt. Det bästa vi kan göra är att fokusera på fakta. Vad vet vi?
Vad vi vet? Jag vet bara att min fru och nioåring undrar var fan jag är.
-Kolla. -Är det din?
-Nej, jag hittade den i stolsfickan. -Sätt på den.
-Den är säkert låst. -Det stoppar inte mig.
-Står det vems... -Nej!
-Vad gör du? -Mer än nån av er.
Mitt herrskap, ni får nu använda bärbara elektroniska apparater.
Vem ringer det första samtalet?
Ingen. Mobilens ägare har Houston-nyheterna som hemsida.
Klockan 22.47 EST bröts allt kommunikation-
-med nordöstra USA.
Vi får in obekräftade videoklipp-
-och så fort vi har bekräftat materialet så visar vi det.
Vad är det här?
Den officiella förklaringen är att det är ett angrepp.
Presidenten gör snart ett uttalande från hemlig ort.
New York är borta. Washington DC är borta.
Vi får ännu blandade rapporter från Boston och Philadelphia.
Det vi kan berätta för er är att allt samband är utslaget-
-och satellitbilder visar...ingenting.
Vad fan?
Nu hör vi att det inte är det enda angreppet regeringen känner till.
De meddelar nu att alla stora städer i USA...
-Var det direkt? -Ja.
Det är Houston.
De bombar Houston.
-Min fru och min son är där nere. -Det ser verkligen ut så.
-Vi vet det inte. -Har du ögon?
Det kan vara bluff. Vi vet inte varför vi är här och hur vi kom hit.
-Det är på riktigt, kära du. -Herregud, nej...
Vad gör dig så säker?
Låt oss bara säga att i mitt arbete åt staten-
-så gjordes jag uppmärksam på vissa...hot.
Vad menar du? Exakt vad är det för jobb du gör?
Säg nu vad som händer där nere! Vad händer med min familj?
-Vi vet inte, Michael. Lugn nu. -Åt helvete med det och er!
Genevieve, om världen sprängs under oss-
-och vi har förts bort kanske du ska skippa hemlighetstjafset.
Du är agent, va?
Visst är du, hjärtat?
-Jag jobbar åt DHS. -Säkerhetsministeriet?
-Som sagt, jag är entreprenör. -Entreprenöra fram lite svar då.
Ge mig telefonen.
-Auktorisering. -Condor-6A9, Levity B, Magnitude.
-Avdelningschef Langdon. -Bruce, det är Genevieve.
-Har det hänt nånting? -Ja, nåt har hänt. Slå på nyheterna.
-Vad är det? -Jag vaknade på ett plan. Hörde du?
-Fan. Vaknade? -Ja, så är det.
-Händer det? -Det ser så ut.
-Skrev du mitt namn på listan? -Jag trodde att projektet var dött.
Bruce!
-Auktorisering. -Condor-6A9, Levity B, Magnitude.
Detta är ett federalt beredskapslarm...
-Nå? -Jag gillar inte det här.
-Vad sa han? Vilken lista? -Han har kanske gett upp.
-Jag behöver en sekund. -Även tränade mördare flippar ut.
Vi kommer alla att dö!
-Vi är kanske här för att inte dö. -Hemmafrun? Därav skarpsinnet.
Hej, du. Är du okej?
-Det är inte på riktigt. -Jag beklagar...
Det säger jag dig... Hela grejen - det är en list.
-Jag läser inte ordboken så ofta. -Det är bluff.
-Det är inte på riktigt. -Såg du inte skiten i mobilen?
Ska jag tro på en fyratumsvideo som nån hittade i sin stolsficka?
Såna angrepp händer inte längre. Kalla kriget tog slut.
-Jag köper det inte. -Jag vet inte...
-Ingen trodde att 9/11 kunde hända. -Lyssna på dig själv.
Har du barn?
Nej.
Jag vet att min son lever. Det är nåt som en förälder vet.
Han sitter förmodligen kvar där jag lämnade honom.
-Vill du veta vad jag tror? -Vad?
Det här är ett led i ett stort statligt försök.
De sätter folk i hopplösa lägen för att se hur de reagerar.
Det är inte första gången det sker. Du kan lita på mig.
Men du är ju en höjdare. Varför skulle de sätta dig här?
Trovärdighet.
Jag går tillbaka till gruppen.
-Är du säker på att du är okej? -Ja, jag mår fint.
Nu? Ja, jag är okej.
Cole.
Vår hemlighet, okej?
Klarar han sig?
Det skulle jag kunna fråga om oss alla just nu.
-Var är Genevieve? -Jag vet inte.
Jag försökte ringa alla jag känner, men telefonen krånglar.
-Se om du får tag på nån. -Jag har ingen att ringa.
Vill du prova cocktpitdörren? Den kanske öppnas för en kvinna.
-Piloten är kanske kvinna. -Hon kanske gillar tjejer. Provar du?
Om piloten skulle öppna hade han gjort det och sagt nåt i högtalaren.
-Vi borde göra andra grejer. -Som vad? Vad gör du?
-Tar en sup. -Det hjälper oss inte.
Du är teknikgeek. Få mobilen att funka.
Låt bara piloten flyga oss dit han är på väg.
-Planet måste landa nån gång. -Ja, just det.
Om vi landar i Kina då? Eller Nordkorea?
Jag vill helst av innan dess och jag tänker inte sluta försöka.
-Vad föreslår du? -Vi söker igenom planet.
Och alla måste hjälpa till.
Vi kan inte ha ett fyllo hos oss. Du måste hjälpa till med klar skalle.
Så jag kan vara vettig när vi störtar eller kastas i ett fängelse i Kina?
Lyssna, hör du, jag ger dig inget val.
Är vi redan utanför frihetens och tapperhetens lands jurisdiktion?
För jag är amerikansk medborgare och får därför göra som jag vill.
Så jag säger: Ta dig i brasan, chaffis.
Säg till mig om du hittar nån whiskey.
Cole! Den ringer.
-Mobilen vibrerar. -Hallå?
-Va? -Det är ett videosamtal.
-Vem är du? -Major Collins, Norad. Vem är du?
-Satte du oss här? -Jag får prata med chefen.
-Här finns ingen chef. -Vad menar du?
Vi är sju livrädda personer och ingen säger nåt till oss.
-Inga fler? -Jag säger det igen.
Vi är sju personer som vill veta varför vi vaknade i plåtburken!
-Vet ni vad som händer? -Lyssnade du på mig?
-Åh, jisses. -Du ingjuter inte förtröstan i oss.
Nåt har gått snett. Planet skulle vara fullt.
-Fullt av vad? -Evakuerade.
Ni deltar i en hemlig evakuering av medborgare-
-som ansågs för viktiga för att förlora i ett anfall.
För viktiga? Jag är lastbilschaffis och vi har en hemmafru här uppe.
-Hur fan är det möjligt? -Det är ett statligt projekt.
Vilka är ni? Namn och yrke. Jag måste kolla i databasen-
-och se vilka som ska vara där.
-Emily McConnell, studerande. -Belinda Torres, hemmafru.
Aden Poe, datorkille.
Genevieve Duncan, entreprenör åt DHS.
-Michael Deck, transportminister. -Bra att ministern är ombord.
-Lastbilschaffis Cole Whethers. -Det är sex. Du sa sju.
Den sjunde är flygrädd och inlåst på dass.
-Bra jobbat med att välja honom. -Jag behöver hans namn.
Okej, vänta. Genevieve Duncan, du står på listan.
Aden Poe, du står på listan. - Minister Deck så klart.
-Varför står Aden på listan? -Jag fattar inte de besluten.
-Emily McConnell...? -Vänta. Varför står de på listan?
-Det är viktigt att veta. -Jag var praktikant hos presidenten.
Är du Vita huset-praktikant?
-Var. -Du måste ha varit duktig.
-Vad är orsaken till att du är här? -Hört talas om Anonymous?
-Vad är det? -En hackarorganisation.
-En medlem hade inte sagt det. -Före detta.
Onkel Sam omvandlade 27 års fängelse för att få mig.
-Så Belinda och jag är misstag? -Jag vet inte.
-Hamnade vi här av misstag? -Vet inte, jag jobbar på det.
-Hitta en landningsplats. -Du förstår inte.
Jag förstår. Ni kidnappar och håller oss som gisslan...
Tyst nu. Det ni inte förstår är att ni inte kan landa.
Vad då, inte kan landa?
Vi vet inte vem som anfaller oss.
Vi begriper det inte. De fick DC, New York, Houston och Miami.
Och det vete gudarna hur många fler städer. Hela USA är i kaos.
-Alla tror att de står på tur. -Herrejesus.
Ni är i en specialutrustad 727:a som klarar 20 000 meters höjd.
Bara därför har ni kunnat undvika alla tryckvågorna.
-Kommer vi att störta? -Ert mål var Andrewsbasen.
Men när de anföll DC fick de Andrews också.
Ert mål är bara ett eldhav nu.
Jag skickar er till Bermuda. Det är ett osannolikt mål.
Där kan ert flygplan landa. Men ni måste göra en sak.
-Va? -Ni måste kontakta besättningen.
De har order att flyga direkt till Andrews utan avvikelser.
Snack! Tror du att vi går på det? Du är bara ett ansikte på en telefon-
-som jag råkade hitta när alla våra snoddes.
Det är min telefon. Jag skulle ha varit på planet.
Jag hade min familj i Houston. Vi hade alla platser på planet.
Jag lämnade telefonen till dem. Och så blev jag bortkallad.
Jag trodde det var en ny övning. Vi har dem här jämt.
Sen hände det här. Nu är jag här och det här är läget jag är i.
Som ni är i. Och om ni vill landa på fast mark igen-
-måste ni strunta i era känslor och komma på hur ni gör en sak.
Tar oss in i cockpit.
Piloten och andrepiloten vägrar svara på anrop enligt sina order.
Så ni måste komma på hur ni ska få dem att prata med mig.
Men om ni öppnar cockpitdörren så försöker de döda er.
-Ni får klara er själva. -Hur?
-Pistol. -Vi ska försöka.
Ta er in där. Jag vet inte hur, men få dem att prata med mig.
-Det är den enda chans ni har. -Vi fixar det.
Lycka till.
-Kan vi slå in den? -När de skjuter på oss? Nej.
Dörrarna är ändå ogenomträngliga!
Vi måste överraska dem. Kanske ta ur gångjärnen eller slå ut låset.
Vi har inga verktyg.
Då finkammar vi planet. Kom!
Kan du hjälpa till?
Nej, jag tror hemmafrun har rätt. Jag väntar tills piloten landar.
-Du hörde majoren. -Ja.
Men att jag blir skjuten hjälper oss inte att landa.
Vi måste försöka. Om vi inte jobbar som grupp är vi förlorade.
-Drillteam-kapten, va? -Ursäkta?
Jag känner direkt igen tjejer som inte pratar med såna som jag.
-Du känner mig inte. -Du är söt, men inte så snygg.
Du har inte tjocka cheerleader-lår, så...drillteamet.
-Hur visste du att jag var kapten? -Ingen peppar folk mer här än du.
Du vill verkligen ha befälet, så stick bak och ta befälet över dem.
Din typ sket i mig för tio år sen, så det går inte att fixa nu.
Skälet till att jag sket i killar som du när jag var drillteam-kapten-
-var inte för att du kelade med din dator bättre än med en tjej-
-utan för att du var så osäker att du inte kunde vara snäll mot en som jag.
Trevlig resa.
-Nånting? -Bara om en kanna kaffe hjälper.
Den kanske inte öppnar dörren, men kaffe hade suttit fint nu.
Förlåt. Jag måste ha tappat balansen.
-Jag gör lite kaffe åt dig. -Nej, det är okej.
-Är det blod? -Herregud!
Där finns mer. Titta.
-Herrejävlar. -Hjälp mig få ut honom.
Vad väntar ni på?
-Belinda? -Ingen...rör sig.
-Han är din partner, va? -Han var det.
-Du skar fan av halsen på honom. -Han försökte tvinga mig av planet.
Varför gör du det här, Belinda?
-Ni får inte bryta er in i cockpit. -Varför, Belinda?
Jag vet hur det här ska göras. Jag kan reglerna.
Ni får inte ta er in i cockpit och sabba min överlevnadschans.
Dumma subba. Hörde du inte vad han på telefonen sa?
Varenda ord.
Jag får fråga dig en sak...
Känner du honom?
Anförtror du honom ditt liv?
Hade du sett honom innan du drogades och sattes på ett plan-
-som flyger 20 000 meter upp i luften medan vårt land sprängs i småbitar?!
Hur vet du att han inte är fienden?
Backa undan nu.
Bort från gången!
Så här blir det...
Vi sitter här och låter piloten landa där han fick order om att landa.
Det är enda sättet för oss att överleva. Lita på mig.
-Lita på dig? -Tyst.
Nej.
Jag vet vad ditt jobb är.
Du och din partner får en order, får ert offer på planet och går.
-Du ska inte vara här. -Va?
Hon är CIA-agent.
Hennes jobb är bara att sätta folk på planen. - Va?
Jag skjuter er alla om jag måste.
Vi fördes alla bort av ett team som hon och hennes partner.
-Fortfarande rätt, va? -Du blir snart skjuten.
Vi ska göra allt du säger. Men säg mig bara en sak...
Vem av oss tog du?
Du tog Michael.
Tog du hit mig? Tog du mig från min familj?
Du lämnade dem att dö och räddade dig själv?
-Jag varnar dig! -Din subba!
Ni får inte bryta er in i cockpit!
-Det här känns inte så bra, va? -Du vill inte bli en mördare.
Släpp mig! Rör mig inte! Bort!
-Bort från mig! -Du är en riktig fuling, tjejen.
-Snyggt jobbat. Vad heter du? -Rafika Boozama.
Kalla mig Ra.
Du räddade oss, kompis. Tack.
Förlåt mitt uppförande. Det var inte meningen...
-Jag är inte bra på att flyga. -Vi har alla våra problem.
Så vi vet inte vem som förstör vårt land?
-Och vi måste slå in den dörren? -Ja.
Fast när vi gör det så försöker piloterna döda oss?
Jisses! Det här med att flyga blir bara bättre och bättre...!
Vad gjorde du för att hamna på planet?
-Mitt jobb. Jag är lingvist. -Lingvist? Typ med språk?
Arabiska, turkiska, farsi, pashto, waziri.
Flytande på nästan alla mellanöstern- dialekter. Och engelska, så klart.
-Då platsar du. -Du då?
Jag är ett misstag. Det enda, verkar det som.
Har du inga särskilda kunskaper eller talanger?
Det är inte helt sant. Jag är rätt bra på att sabba äktenskap.
Jag kan få företag att gå i konkurs.
Jag är suverän på att sticka när det hettar till.
Så jo, jag antar att jag har några talanger.
-Jag beklagar. -Vad ska man göra?
Förlåt.
Du är åtminstone ingen fegis.
Vi måste ta oss in i cockpit innan vi alla förvandlas till aska.
Se om du förstår det bättre än vi, så kollar jag de andra.
-Vad ska vi göra med dig? -Vi skär av halsen på subban.
Jag håller med.
Jag beklagar att ni inte förstår. Det kan ni aldrig göra.
Det har du rätt i.
Tror du det är lätt att svära en ed om att dö för en okänd människa?
Det är det inte.
Men när de ringde gjorde jag som jag fick order om att göra.
När jag såg att det var flera hundra tomma säten på planet tänkte jag:
"Varför ska jag offra mitt liv utan nån egentligen anledning?"
Jag försökte övertyga Fisher, men han ville följa reglerna.
Det gör du fortfarande. Tänk efter.
Syftet med Operation Chariot är att rädda liv.
Jag förstår inte varför det bara ska gälla vissa liv.
"Operation Chariot"? Varför heter det så?
Jag tror att jag vet varför.
När de gamla grekerna visste att en stad skulle anfallas-
-fördes de viktigaste medborgarna till en säker plats i stridsvagnar.
Och det funkade?
Grekland finns fortfarande.
-Var hittade du den? -I min ficka.
-Vi slapp ju säkerhetskontrollen. -Vi provar den.
Ni gör ett stort misstag! De kommer att döda er alla!
-Den lossnar aldrig. -Ett bankvalv vore enklare.
Jäklar.
Jag ringer Norad-killen. Han har kanske fått kontakt med piloterna.
-Den är död. -Perfekt.
Vänta lite.
-Vänta lite. Kamerorna. -Vad är det?
Efter 9/11 fick alla passagerarplan kameror i cockpit.
-Varför skulle detta vara annorlunda? -Där.
-Du menar att de kan se oss? -Har nån papper och penna?
Vad ska du skriva?
-Jag är inte så bra på att skriva. -Skriv att Andrewsbasen är förstörd.
-Provade inte han killen det? -Nej, han försökte anropa dem.
Okej?
Andrews är förstört. Vi är ofarliga. Öppna! Vi måste prata med er.
Ska du försöka visa dina tuttar?
-De har uppenbarligen sett det. -De kanske diskuterar det.
Under tiden behöver vi en ny plan.
Okej. Jag har en idé.
-Det är kanske galet, men... -Jag kan leva med galet.
-Kan du bygga en bomb? -Va?
En attrapp. Nåt som ser ut som en bomb.
-Jag tror att jag fattar. -Vi sätter den på dörren.
Om det inte får ut dem så får inget det.
Jag kan fästa den på dörren. Jag ser ut som en terrorist.
-Ni kan sluta låtsas. -Det är värt ett försök.
-Aden, kan du göra det? -Jag är hackare, inte attributmakare.
-Kan du göra det? -Jag kan försöka.
Vi samlar ihop allt som vi hittade. Kom.
Jag behöver röd färg eller nåt.
-Här. -Har du alltid nagellack på dig?
Jag trodde att du hade genomskådat mig.
-Vad är det? -Du får inte röka här.
Analysera nu hur dum den kommentaren var.
-Jag har inte rökt på över ett år. -Och?
Det känns som om utvikningsbrudar har kuddkrig i min mun.
Jag tänkte att vi kunde ha lite kvalitetstid.
-Jag pratar inte med dig. -Min son var nio år gammal.
-Han var kapten i sitt fotbollslag. -Jag vill inte se det.
Jag kan tänka mig filmen som spelas upp om och om igen i ditt huvud.
-Den är inte alls så otäck som min. -Jag pratar inte med dig, sa jag ju!
Okej.
Då sköter jag snacket.
Den korrekta termen är aviatofobi.
Det är inte skräck för att flyga.
Det är skräck för att vara på ett flygplan.
-Man är helt hjälplös på ett plan. -Hjälper inte olycksstatistiken då?
Om statistiken betydde nåt hade jag varit mer rädd för att köra bil.
Det förstår jag.
Är det ett farligt jobb att köra lastbil?
Nej, mest bara tråkigt.
Men då och då stöter man på en liten mardröm.
Som vad då?
En gång för några år sen-
-körde jag in i ett svart rökmoln.
Jag fick stanna, så tjock var röken.
När jag kom ut ur hytten hörde jag bara folk som skrek.
Det lät som om de var överallt runt omkring mig.
Jag gick in i röken och...
...kom till en bil som hade gått av på mitten.
Några överlevande?
Inte vad jag kunde se, men...
På marken framför bilvraket låg det...fingrar.
Det såg ut som...ett skämt. Som nåt i en Halloween-affär.
Gode Gud.
Men jag fortsatte gå.
18 meter längre fram hittade jag det mosade vraket av en minibuss.
Jag drog ut en pojke ur den.
Du är alltså en hjälte.
Nej. Frugan var lik förbaskat sur för att jag kom hem sent.
Om cockpitdörren öppnas så kan helvetet braka löst.
-Nån måste övertyga piloterna. -Vad föreslår du?
En person - beväpnad. Alla andra håller sig ur vägen.
-Okej. Vem? -Jag. Jag gör det.
-Sällan. -Jag är er bästa skytt.
Om nåt går fel kan jag skjuta dem.
Hon har rätt.
Hon snackar om att skjuta piloterna.
Cole.
Jag tror inte att vi är i ett läge med ett överflöd av möjligheter.
Förlåt att jag säger det, men det här känner jag mig bekväm med.
Jag med.
-Du tjänar USA:s folk. -Det gör du också.
-När jag svär en ed håller jag den. -Du är politiker.
Du har inte blod på händerna, men dina papper är blodiga.
Vet du vad jag ser i dig?
-Jag längtar efter att få höra. -En kvinna som avskyr sig själv.
Vill du ha en ursäkt? Visst.
Jag beklagar att din familj dog.
Men när man går ut i krig uppstår oavsiktliga förluster.
Det händer.
Dra för draperiet.
Var fick du sladdarna ifrån?
Det blir ingen varm mat i kväll.
Häng den på handtaget i sladden så är det bara att köra.
Okej. Är vi redo?
Vad gjorde de när du lämnade min fru och min son att dö?
För helsicke! Vi sövde dem med samma drog som du fick!
-De vaknade säkert när du vaknade. -Precis före bomben?
Ja, precis i tid för att dö.
Om du hade lämnat mig där så hade jag dött lycklig med dem.
I stället förde du bort mig och låste in mig-
-i den här jävla "stridsvagnen"!
Du förtjänar det här.
Jag hade tagit skydd om jag var ni.
Gå.
-Vad gör vi nu? -Vi väntar lite till.
Tur för dig att jag inte är ett monster som du.
Släpp inte in dem i cockpit!
Släpp mig!
Akta! Jisses! Skit!
Sluta skjuta, idiot!
-Är det över? -Vilka blev träffade?
De sköt Cole.
-Han lever. -Skottet snuddade mig bara.
Hjälp honom upp.
Jag tror att de sköt av en bit av ditt öra.
Michael.
-Vad hände? -Ta det lugnt. Du blev skjuten.
Hämta papper och vatten.
Vänta.
Jag fick inte... Jag fryser. Jag fryser så.
-Jag vet vad det betyder. -Vi ska fixa dig. Ligg bara stilla.
Nej, det är lugnt.
-Jag får träffa min son, va? -Ja.
Och Lynn. Berättade jag hur vi träffades?
-Nej. -Det var på ett plan. Otroligt, va?
Gud, hon var så vacker.
Hon var så vacker.
Cole?
Snyggt skjutet.
Vem är du?
Kapten Caleb W. Moss, USA:s flygvapen.
Ni får inte vara i denna cockpit.
Bespara mig dina skitregler. Ni sköt på oskyldiga civila.
-Vem är den döde? -Löjtnant Boyd.
Cole, ta hans pistol. Piloten har också en. Hölster, höger sida.
-Varför är planet inte fullt av hål? -Kaliber .40, låg mynningshastighet.
Kulorna går genom kroppar, inte stål.
Ni har skadat avioniken. Kan jag få lite första hjälpen?
Aden, Ra, vi tar ut honom.
Kom.
Vänta lite. Planet flyger på autopilot eller nåt, va?
Ni måste trycka på såret.
-Vi har frågor till dig. -Jag vet inget.
Har nån sjukvårdsutbildning?
Jag har lärt mig hjärtlungräddning. Det är allt.
Tråkar vi ut dig?
Jag behöver bara ett ögonblick.
Se vad du kan göra.
Läget är inte som jag väntade mig. Saker och ting börjar falla samman.
Genevieve? Är du okej där inne?
Vem pratade du med? Den frågan var till dig, Genevieve.
Ber du böner, Cole? Gör du det?
-Jag har aldrig behövt det. -Det har aldrig funkat, menar du?
Så kan man också säga.
Sist jag bad var jag gravid.
Min man och jag bad om att få en välskapt pojke.
-Jaså? -Det funkade.
Men en vecka efter att min son fötts så dog min man i en jaktolycka.
Jag har aldrig fattat varför jag måste offra en.
Trots att jag bad och bad berövades jag mitt skäl för att le varje dag.
Så jag tog värvning och började bära pistol.
Sen dess har jag dödat elva människor.
Jag vet inte om alla förtjänade det.
Men jag vet att Gud gjorde det.
Det är hårda bud, tjejen.
Jag pratade med Gud för första gången på 20 år.
Jag vet inte om det var en bön, men jag vet att det var en fråga.
-Vad? -Är i dag dagen?
Så bomben var ett trick?
-Ni tror att ni är smarta, va? -Nej, bara beslutsamma.
-Hur svårt skadad är du? -Svårt nog.
-Då måste du kunna hjälpa oss. -Jag har mina order.
Skit i dina order. Vill du förblöda här?
Lyssna. Det är tredje världskriget där nere.
Ni är bara civilister.
Som var smarta nog att lura ut er ur cockpit.
Vi måste hjälpa varandra. Det är den enda chans vi har.
-Den enda chans du har. -Vad fan vill ni då?
Vi pratade med major Collins. Han sa att han försökte anropa er.
-Jag fick inte... -Inte prata med nån, vi vet.
-Han sa att Andrews var förstört. -Han sa "ett eldhav".
Att försöka landa där vore självmord.
-Så han behövde prata med dig. -Var det Norad?
-Varför inte? -De var nummer tre på listan.
Om Andrews bombas överförs ledningen till NSA i Fort Meade.
Om de slås ut så tar Norad över.
Det betyder Baltimore, Washington.
Houston, Denver. Och gud vet vilka fler städer.
Grillade.
Norads ledningscentral från Chariot 2-5 heavy.
Norad från Chariot 2-5 heavy, vi svarar på anrop. Svara, snälla.
-Det här var ju uppmuntrande...! -Norad, svara.
Kan nån höra mig?
Andrews, tornet från Chariot.
-Andrews? -Otroligt.
Ingen finns kvar som kan svara.
Jag sa ju att radiotystnad är ett krav.
-Jag är törstig. -Jag ska ta vatten till dig.
-Var ska du landa då? -Jag ska inte landa.
Vi kan inte flyga i evighet. Se på bränslemätaren.
-Och dina händer skakar otäckt. -Jag ska förklara flygning för er.
När man gör not här uppe så gör man ett drag i taget.
-Vad är vårt första drag då? -Vi tar en titt.
-Vad menar du? -Vi flyger i blindo.
Det är natt, vi är nästan i stratosfären.
För att se vad som händer där nere måste jag få ner kärran under molnen.
-Vad väntar du på då? -Vår dubbla höjd har sin orsak.
-Där nere är vi helt blottade. -Vi fattar. Vad behöver du?
-Mer vatten. -Jag hämtar.
-Och en andrepilot. -Va?
Jag behöver en andrepilot. Jag ser prickar framför ögonen.
Och om ni nu har glömt det så har jag en kula i bröstet.
Har ingen av er flugit? Jäklar!
Nej, ingen.
Jag kör långtradare. Närmre än så kommer du tyvärr inte.
Sätt dig.
-Vi är så rökta. -Spänn fast er hårt.
Det kan bli en jäkligt skumpig tur.
Ingen utom Michael har pratat om sin familj.
Har ingen annan familj? Barn?
Jag har en katt - hade en katt.
Jag har en son.
Jag trodde inte du var mammatypen.
-Hur gammal? -17.
-Du? -Barn? Nej, inte än.
Är du gift?
Förlovad en gång, men jag gjorde slut.
Han hade för bråttom och snackade om två barn innan jag valt tärnor.
Allt känns så oviktigt nu.
Så du är ensam, Emily?
Jag trodde alltid att jag skulle få mer tid över för saker.
Allt handlar om tid, inte sant? Man tror alltid att man ska få mer.
-Du då, Ra? -Jag vill bara att planet klarar sig.
-Jag med. -Det gör det.
-Vad gör dig så säker? -Bara en känsla.
-Herregud! -Det är okej. Moss vet vad han gör.
-Vad vill du att jag ska göra? -Håll händerna på ratten där.
Jag har inga krafter.
Turbulensen vi känner är en molnbank.
Vi har flugit ut ur den strax.
Håll era ögon öppna.
-Har du blivit skjuten nån gång? -Frågar du för att jag är svart?
Nu kör vi.
Titta.
Det är inte sant.
Jag förstår inte. Var är...var är all ödeläggelse?
-Se på alla bilarna. -Var är strömavbrotten, bränderna?
-Är det där en footballmatch? -Vad fan är det här?
Ser du det här?
Jag förstår inte.
-Vad fan är det som händer? -Det är en list.
Jag har inte sett bombade länder, men det ser inte bombat ut.
-Ge mig telefonen. -Den är död.
-Vad gör du? -Får fanskapet att funka.
Vi blir manipulerade.
-Vad gör du? -Fixar svar. Var är strömmen?
Navigatörsplatsen kopplades ur när planet byggdes om.
-Den är föråldrad. -Jäklar!
Lugna ner dig.
Vem kan göra så här mot oss?
Vem har förmågan att spela oss detta fula spratt?
Det var bra. Det var inget angrepp. Vi klarar oss.
Det är bra, men jag kan inte sluta att ställa en fråga till mig själv.
-Menar du "varför"? -Ra!
Fickkniven.
Med knivbladet ute.
-Vad gör du? -Laddar batteriet med planets ström.
Jag vill se riktiga nyheter.
Nu har vi internet.
Som vi trodde - inget världskrig.
-Vad fan är det här? -Vad då?
"USA:s transportminister död i trafikolycka."
"44-årige Michael Deck dog i en singelolycka med sin bil"-
-"för mindre än en timme sen på väg I-45 söder om stan."
-Du skojar. -Det är inte sant.
-Vad är det? -Det var han som andrepiloten sköt.
Hur kan han ha dött i en bilolycka i Houston när han är död här?
-Det har ingen mening. -Jo, om man försöker dölja det här.
-Vi står mitt i en skitstorm. -Vad fan händer med operationen?
Det är inte längre en operation. Få ner planet på marken.
Jag lägger om vår kurs till Martin State Regional.
De har en bana på 2 100 meter.
-Var är Genevieve? -Hon gick bak för en stund sen.
-Hur går det med bönerna? -Bra.
Din lögnaktiga subba!
-Jag har försökt säga det. -Vad har du försökt säga?
-Lugna dig. -Vad gjorde du där inne?
Det är ingen pistol. Jisses! Varför skulle de vilja döda er?
-Jag pratade med min chef. -Har du en telefon?
-Vem är din chef? -Ni pratade med honom. Collins.
Det här är en katastrof.
-Jag försökte förklara... -Folk är döda!
-Det vet jag. -Förstår du din chefs vansinne?
-Ni vet inte varför vi är här! -Berätta då.
Det här...
Vi är alla med i en testkörning av Chariot-programmet.
-Vad fan säger du? -Det är en testkörning.
-Ett test av operationen. -Prata på.
Det finns en lista med 191 personer för planet i ett skarpt nödläge.
Vi valde en handfull, er, för att hitta brister i programmet-
-och testa er beslutsamhet och förmåga att samarbeta.
Menar du att allt var ett led i ett sociologiskt experiment?
Nej.
Det var för att avgöra programmets tillförlitlighet.
Det finns miljontals variabler i en sån här operation. Förstår ni?
Saker som kan gå snett.
Vi var tvungna att ta hänsyn till varje tänkbart scenario.
-Som att Belinda dödade sin partner. -Och att jag flippade ut.
Och att vi tog oss in i cockpit.
För att fungera måste programmet vara smartare än er alla.
Testkörningen var nödvändig för anslagen.
Ni måste förstå att vi snackar om miljardtals dollar här.
När skulle du berätta det här?
När planet landar blir ni alla utfrågade-
-ni skriver på era sekretessavtal och kompenseras rikligen livet ut.
Men de döda då? Michael då?
Jag vet. Jag beklagar. Ibland är det inte så vackert.
Vi har täckmantelhistorier. Michaels går ut i medierna nu.
Det här är sjuk jävelskap.
-Jo, men om programmet behövs... -Säg bara när vi ska landa!
Vi får snart landa på Andrews. Vi måste bara få tag på Collins.
Ge mig telefonen.
Numret är inte i bruk. Det här är en inspelning.
Vi ringer honom från cockpit.
-Vad gör du? -Ringer nån annan än din vän.
-Telefonen kan bara ringa Collins. -Jag önskar att jag var förvånad!
Helvete!
Ge mig lite svängrum.
-Gör nåt! Hjärtlungräddning? -Det hjälper honom inte.
-Gud, inte piloten! -Kom igen. Kom igen.
Kom igen nu, andas!
Cole?
Jag kan inte landa planet.
-Varför svarar inte Collins? -Jag vet inte.
Jo, du har vetat allt hela tiden. Varför svarar han inte?
Tror du jag vill att vi flyger in över DC som ett okänt plan?
-Jag vill också landa. -Vad då, okänt plan?
Programmet är hemligt. Bara ett fåtal vet om det.
När militären identifierar oss bussar de F-15-plan på oss direkt.
-Varför tror de att vi är fientliga? -Ja, varför tror de det?
-Angola. -Ja, Angola.
Planet som du nämnde förut?
Är det här det planet?
-Är det det stulna planet? -Registreringsnummer N844AA.
Taget ur tjänst i Angola, ombyggt till Chariot-programmet.
För att inte kunna spåras. Alla tror att det stals.
Som säkerhetsministeriet, som får tokspel-
-när det dyker upp över DC.
-Tror du det?! -Det här projektet suger fett.
Om vi får kontakt med Collins...
-Ge mig min telefon. -Aldrig.
-Vad gör du? -Min grej. Jag hackar den.
-Fixar Collins IP-adress. -Hur kan du det?
För att jag är duktig.
-Var är han? -Jag vet inte.
-Collins? Collins, är du där? -Skärmen.
-Genevieve? -Ja, det är jag. Lyssna noga.
Våra piloter är döda och vi måste prata med tornet.
-Hur fan har du... -Skit i det nu.
Kan du sätta oss i kontakt med tornet? Lyssnar du?
Det går inte. Alla sambandssystem är urkopplade.
Inte ens era piloter visste det. Radiotystnad krävs.
Hur ska vi landa?
-Det ska ni inte. -Collins, vad yrar du om?
Ni har identifierats som ett hot.
Du vet vad det betyder. Jag kan tyvärr inte hjälpa er nu.
Vad då, inte hjälpa oss?
Vi blir nerskjutna om vi inte landar!
Jag vet, men det är enda sättet. Trist att du måste offra dig.
-Offra mig? -Hör på, din lille skit!
Chariot är ett fiasko och ett fiasko måste döljas.
Det gick testkörningen ut på. Tio pers är en godtagbar förlust.
Du vet allt om godtagbara förluster, Ginny.
Ditt svin. Du försökte bara rädda dig själv.
Nej, jag håller en hemlig operation hemlig.
Du garanterade min säkerhet! Vi skulle landa!
Ingen skulle gå in i cockpit eller hacka systemen ombord-
-eller ta med vapen. Det garanterade du.
Sluta, Collins. Du är inte så här cynisk.
Det går fort, det kan jag lova.
F-15-planen har redan skickats upp från Andrews.
Nej, Collins, gör det inte.
Jag beklagar, Genevieve.
Han har rätt.
Vi har F-15-plan efter oss om några minuter.
-Vad gör vi då? -Enligt reglementet ska piloten...
-Vad fan gör vi då?! -Jag försöker säga det!
Piloten söker först visuell kontakt med cockpit eller med passagerare.
-Så vi kan kommunicera? -Som vi gjorde förut.
Vi kan skriva på spypåsar och trycka mot rutan i cockpit.
-Vad är det? -Det får du säga.
Vad han än säger så tror jag att det är vi sänder nu.
-Han hade inte gjort det här. -Vi ser ut som ett 9/11-plan.
-Vad säger han, Ra? -Det är arabiska.
Det låter som terroristdravel.
"Hämnden ska regna ner från himlen över de otrogna med Guds hjälp."
-Åh nej... -Vad mer?
-De ska flyga in i Vita huset. -De skjuter ner oss direkt.
-Vi hann ju skriva ett meddelande. -Inte när vi sänder det där.
Collins, ditt as. Du tänkte på allt.
Det låter som om nån anropar oss.
Från Andrewsbasen till okänt plan.
Ni flyger i förbjudet luftrum.
Andrewsbasen till okänt plan. Svara genast. Kom.
Vi hör honom, men han hör inte oss.
Andrews till okänt plan. Ni flyger i förbjudet luftrum.
-Hur lång tid? -Minuter, om ens det.
De vill inte skjuta sönder planet över DC, så de anfaller oss snart.
Vad gör vi då?
Det finns inget kvar att göra.
Skitsnack! Så länge vi andas finns en möjlighet.
Har du några idéer?
Moss sa att han hade lagt in en kurs till en flygplats med en lång bana.
-Ingen kan flyga planet. -Då landar vi eller dör på kuppen.
Hellre det än raketer i röven.
Ska du landa ett passagerarplan?
Nej. Jag sa att jag ska försöka.
Gå och sätt er. Vi har ont om tid.
Cole.
Tack.
Kom med eventuella tips fort.
Nosen upp, stället ner. Hur svårt kan det vara?
Cole.
Du borde inte behöva göra det här.
Jag borde inte ens vara på planet. Jag är det enda misstaget.
Nej, det är du inte.
Minns du pojken som du drog ut ur ett brinnande vrak för några år sen?
Ja.
Det var min son.
Jag kastades ut ur bilen i smällen. De hittade mig först efter en timme.
Du gick in i eldhavet utan att tänka på dig själv.
Sen kom du ut med min kille.
Du är här för att du är en hjälte.
Och det här är exakt vad jag hade förväntat mig att du skulle göra.
Jag har sabbat i stort sett allt som jag har kommit i kontakt med i livet.
Och det enda som jag gör rätt...
...får hit mig.
Det skulle inte bli så här.
Är i dag dagen?
Någon?
Om nån hör det här så är det Chariot 2-5.
Hör nån mig?
-Jag tänkte att du behövde hjälp. -Spänn fast dig.
-Tror du att det där är banan? -Kanske.
-Är det där F-15-planen? -Ja. Och de är ingen eskort.
Kan jag göra nåt?
Försök hitta knappen till landningsstället.
-Här vid spaken står det "ställ ner". -Dra i den.
Jag vet inte vad vi ska vara mest rädda för.
Jaktplanen som närmar sig-
-eller att vi flyger på ångor.
Oddsen är bättre i en krasch om planet inte är fullt av bränsle, va?
Jag antar det.
Jag läste en gång-
-att tur är sannolikhet som tas personligt.
Vad betyder det?
Vad tror du att sannolikheten är för att vi överlever det här?
Inte så hög.
Ja, då så...
Lycka till.
Du med.
-Vet du om en sak? -Vad då?
Jag är inte rädd.
I februari 2012 skrotades projektet "Operation Chariot" av kongressen.
Officiellt är plan N844AA:s öde fortfarande en gåta.